- Чому ти не використовуєш васну відпустку...? - Аби зробити, що?
Подорожувати. Ти ніколи не подорожував.
Коли ми були молоді, твоя мати і я хотіли подорожувати.
Але ми не могли.
- Через твоє сердце. - Так. Я знаю.
Тож зараз...
Зараз...
В деякі вечори п'ятниці, Амелі йде до кінотеатру.
Я люблю повертатися в темноті і дивитися на обличчя інших глядачів.
Я люблю помічати деталі, яких не помічають інші.
Але я не люблю старі американські фільми, коли водії не дивляться на дорогу.
Амелі не має хлопця.
Вона зробила декілька спроб, але результату вони не принесли.
Але вона має свої маленькі радощі.
Всунути руку в мішок з зерном.
Зламати цукрову скоринку
чайною ложечкою.
і пускати жабки по Каналу Сер Мартен.
Вони звуть його "Скляним чоловіком".
Він народився з кістками, які б'ються ніби скло.
Вся його мебель м'яка.
Потиск руки може призвести до перелому його зап'ястя.
Через це він не виходить з дому, вже 20-ть років.